Actualment Catalunya disposa d’una xarxa de cures pal.liatives consolidada i capdavantera que ha situat l’atenció integral com a model de referència en situacions de malaltia crònica avançada. A domicili, el PADES és el recurs específic encarregat d’aquest tipus d’atenció i complementa la intervenció dels equips d’atenció primària en situacions de complexitat. Us proposo una reflexió des de la nostra professió davant la situació de final de vida a domicili, situant-la al voltant de tres aspectes nuclears: la condició humana, la denúncia social i la transformació social. A la vegada, plantejo tres riscos: acostumar-nos a la vulnerabilitat, burocratitzar-la i simplificar la complexitat. I tres possibles respostes: l’afirmació de l’altre a través del vincle, el dret a la disconformitat i la confiança en el procés.
Article
PADES (Programa d’Atenció Domiciliària; Equips de Suport). Atenció domiciliària al final de la vida: el privilegi de la proximitat
Resum
![application/pdf PDF icon](/modules/file/icons/application-pdf.png)
Paraules clau:
Cures pal.liatives, domicili, complexitat, riscos, treball social