El programa MENA (Menor Estranger No Acompanyat) d’ajuda als menors estrangers no acompanyats prova de protocol. litzar l’atenció a aquest grup de menors que, per la seva idiosincràsia, presenta una problemàtica pròpia. Un cop detectat i decretat el desemparament, i assumida la seva tutela, l’Administració es troba, sovint, amb un menor absolutament desarrelat i amb moltes dificultats per a la integració, i amb possibilitats escasses de tornar a la seva llar. Tot i així, es fa tot el possible, des de totes les disciplines, per tal que aquests nois puguin aprofitar tots els recursos de què disposa el circuit de protecció de menors. Un cop assolida la majoria d’edat, tot just l’endemà de fer els 18 anys, la situació d’aquests joves fa un gir de 360 graus. Més enllà d’una vessant administrativa, tècnica i específicament del treball social, també hi ha una vessant humana de responsabilitat moral i social que no funciona amb paràmetres estàtics d’èxit o fracàs. Els nois que ahir eren menors avui són majors d’edat. Són els adults infants...
Article
MENA (Menors Estrangers No Acompanyats). Els infants adults
Resum
![application/pdf PDF icon](/modules/file/icons/application-pdf.png)
Paraules clau:
Treball social, MENA, menors desemparats, estrangers extutelats, centres d’acolliment, carències, immigració